|
На 23.11.2013г. беше проведена екскурзия до с.Арбанаси и гр.Велико Търново на клубове „Цифрова фотография” и „Архитектурно макетиране”, сформирани по проект BG051PO001-4.2.05-0001 „Училище за себеутвърждаване и подготовка към европейски хоризонти” (УСПЕХ).
Престоят в с.Арбанаси не само ни отмори, но вдъхна гордост от историческото минало на нашия народ, от умението му да строи красивото, от майсторството на архитекти и иконописци. Макар да е с население само 310 жители, то е едно от най-живописните стари селища в страната. Разположено е на едноименното скалисто плато на 4 км от Велико Търново. С монументалната и неповторима възрожденска архитектура от 16 – 17 век на къщите, църквите и природните си дадености с.Арбанаси се оказа истински рай за учениците от двата клуба. Къщите-крепости ни впечатлиха със суровия си външен вид и високи каменни огради, които силно контрастираха с китните дворове и неповторимия уют и удобства на интериора. Таваните, вратите, мебелите и прозорците са богато украсени с дърворезби, а стените са декорирани с гипсови елементи, изписани с цветя. В Арбанаси има 80 запазени къщи, от които 36 са национални паметници на културата. Особено красиви са запазените седем черкви от 17 век. Със здравите си високи зидове, малките си прозорци и непристъпните, оковани с желязо дъбови врати те хармонично се вписват в общия архитектурен вид на селището. Почти лишени от външна украса, вътре черквите са богато изографисани и украсени с невероятно красиви дърворезби и живопис. Село Арбанаси е обявено за архитектурен резерват и е включено в списъка на ЮНЕСКО за световно културно наследство.
Велико Търново е древен и в определен смисъл – вечен град. От 1185г. до 1393г. Търновград е столица на средновековната българска държава. Най-значими следи от този период са съхранени в Асеновата махала – трите средновековни църкви „Св. Петър и Павел”, „Св. Четиридесет мъченици” и „Св. Димитър Солунски”. Множество останки има на хълмовете Царевец и Трапезица. Великолепието на града станало причина той да бъда наричан „Втори Цариград” през 13 и 14 век. Градът е съхранил възрожденския си облик, уникален с анфитеатралното си разположение. Старият град не е изоставен, възстановяват се много възрожденски къщи, оформя се Самоводската чаршия като завършено обединено и единно представяне за някои от занаятите, съхранили се до наши дни. На хълма Царевец е извършена значителна реставрационна и консервационна дейност. Значима съвременна намеса е ансамбълът, изграден около Стамболовия мост – сградата на хотел „Велико Търново”, паметника на Асеневци и Художествената галерия. Те се явяват нов акцент и градска доминанта, която сполучливо допълва амфитеатралния характер на възрожденския град с природната рамка – поречието на река Янтра. Контрастът между стария град и монументалния характер на новия ансамбъл е балансиран, с успешно реализирани композиционни и визуални връзки. Осъществяват се и други успешни примери на контекстуална архитектура, респектираща специфичния градски пейзаж.
Членовете на клубове „Цифрова фотография” и „Архитектурно макетиране” направиха много снимки, с които ще продължат по-нататъшната си работа.
Привечер учениците се прибраха много изморени, но доволни от проведената екскурзия.
![]() | ![]() | ![]() |